Dansk tekst: Sral - God fornøjelse
Mellem 1976 og 1988, anslås der at have været ca. 38,000 flugtforsøg
Østtyske borgere, der forsøgte at flygte til Vesten.
Mindst 462 mænd, kvinder og børn blev dræbt.
...ved DDR´s grænse.
For regimet var der tale om landsforrædere.
Baseret på en sand historie.
♪ Vores hjem er ikke bare byer og landsbyer ♪
♪ Vores hjem er alle træerne i skovene ♪
♪ og kornet i marken. ♪
♪ Og fuglene i luften og jordens dyr. ♪
Skyd! Videre, skyd!
♪ Og fuglene i luften og jordens dyr. ♪
♪ Og hos fiskene i floden er hjemme ♪
♪ Og vi elsker vores smukke hjem ♪
♪ Og vi beskytter hende, fordi hun tilhører folket. ♪
♪ Fordi hun tilhører folket. ♪
- Er det din søn?. - Ja, og han har det også sjovt.
Tak børn. Tak.
- Kan du ikke synge med næste gang? - Pas på.
- Jeg kan lave en ny søn. - Måske vil han grine af dine vittigheder.
Som Goethe sagde:
"Hver dag bør man lytte til bare en enkelt sang..."
"læse et godt digt..."
"se et smukt billede..."
"og... om muligt... sige et par fornuftige ord."
Mere kortfattet kan vi citere kammerat Lenin: "Lær, lær og fortsæt med at lære."
I dag bliver I accepteret som en del af de voksnes samfund.
- Med rettigheder... - Straks løfter han hånden.
...men også med pligter!
Samfundet vil kræve mere af jer.
Som I altid har stolet på os,
vil vi stole på jer.
Uanset om det er med hammeren, stetoskopet, seglet eller skydevåbenet i hånden.
For fred og socialisme.
Denne lille blå bog er af stor værdi.
Det er ikke bare en sådan man bestiller øl i en hvilken som helst knejbe.
Fra nu af er I også ansvarlige for jeres gerninger.
Og vær sikker på, at vi ikke vil lade jer ude af syne.
- Jeg er så lettet. - Shh...
Jeg beder nu 8. klasse om...
at afgive det socialistiske troskabsløfte.
"Er I klar..."
"som unge borgere i den tyske demokratiske republik..."
"for den store og ædle socialistiske sag..."
"at kæmpe, arbejde ..."
"og beskytte folkets revolutionære resultater?"
Ja, vi sværger.
Sovietunionen...
Det var en nydelig tale Meissner holdt. Det gør han altid godt.
Og godt sunget.
Og vi er så heldige med vejret!
Udsigten...
Hør, Beate!
Uh-huh!
Nå, hvornår rejser I?
- Var? - Ja, det er snart ferietid!
- Øøh... - Vi kører til udlandet.
Bulgarien, Sortehavet.
Det bedste.
- Har I booket jeres ferie? - Så enkelt er det ikke.
Så, nu bliver jeg vred.
Du kunne være kommet over og sagt: "Erik, jeg ønsker en rejse."
Og jeg ville spørge, "Hvor til?"
Og du ville sige...? Ja, sig noget!
Nå, kom nu, Hvor vil du hen?
Øh, det ved jeg ikke.
Kom nu op med noget svært.
"Berlin, DDR´s hovedstad."
- Hvad siger du? - Øh, det ville være dejligt med Berlin.
Der kan du se?
Bare et kald til mine kammerater i rejsebureauet, og... wupti!...
Familien Strelzyk er på "Berlin City Hotel".
Og ikke på de billige etager. Nix, øverste.
Der fra kan man se Vestberlin. Ikke sandt, Beate?
Jo.
Jeg har altid min kikkert med.
♪ For et kys ♪ ♪ For et kys. ♪
♪ Ville jeg gå fra Nordpolen til Sydpolen ♪
Det er mine ballonner! Giv mig dem!
I Statssikkerhedens navn, takker jeg dig for turen.
- Jeg ville ikke have kunnet køre. - Helt i orden, Herr. Baumann.
- Åh, se, trommeslagerne. - Hallo.
- Har de nogen planer? - Ja.
- Måske en anden gang. - Kald mig bare Erik.
Hvilken smuk gave.
- Et smukt par. - Jeg synes også om dit nye ur.
Far, se! De flyver til vesten!
Okay, så er det en krænkelse af luftrummet!
Men vær ikke bekymret. Det er kun balloner!
Vinden er vendt. Vi er nødsaget til at tage til Günter nu.
Fitscher, vi kommer tilbage.
- Kommer du stadig med os? - Ja! kom med!
- En glimrende idé. - I dag skal der festes.
- Ja, øøh... - Vær ikke en sådan tørvetriller, Peter.
- Ikke en dag som i dag. - Hvor skal I hen?
Vi må til togstationen. Min svigermor kommer på besøg.
- Måske senere. - Jeg tager dig på ordet.
- Har du set mit nye ur? - Det kan også bruges som stopur!
Sådan et vil jeg også gerne have i gave.
På pladserne, færdige, løb!
Det er for risikabelt.
Hvad?
Günter, tager du gas på mig?
Det kommer ikke til at fungere.
Vent, Günter, du planlagde det.
Det var din idé! Ballonnen er færdig i kælderen!
Jeg har gennemtænkt det. Det er for farligt.
Folkens, kom nu! I fire uger har vi ventet på den rette vind!
Ballonen er bare ikke stor nok. Den er for lille til otte mennesker.
Det er bare for surrealistisk.
Og din syge mor...
Du ønskede at komme over til hende.
Jeg ved det, men børnene er bare så små.
Hvis der sker noget med dem...
Det skal vi ikke risikere.
Tro mig, Peter, denne ting kan ikke løfte os alle.
Hvad så nu?
Vi bliver her.
Hvad med fire personer?
- Ja, fire vil kunne lade sig gøre. - Åh Gud...
Hvad så med jer?
- Vi er tilbage! - Günter, vi må afbryde kontakten.
Ellers vil du få problemer. ingen samtaler, ingen breve.
- Far! - Nå, Peter? Hvordan var det?
Vi lader dragerne flyve!
- Hallo. Du har gæster? - Goddag.
- Dette er vennerne. Doris, Peter. - Jeg er den "slemme stedfader."
- Vi skulle lige til at gå. - Åh, den uro, han altid forårsager.
- I har lavet Marineret oksekød. - Det bedste i verden.
Tak, men vi er nødsaget til at gå... Ungpioner, osv.
Petra.
Held og lykke.
- "Gå i fængsel." - Ha!
Hey, det er kun et spil.
- Og? Er det i gang? - Frank!
- Er hvad i gang? - Vær så venlig at gå op på dit værelse.
- Hvad er...? - Vi må tale sammen, Frank.
- Men hvorfor...? - Fitscher, ovenpå.
For f....! Så vil jeg aldrig fortælle jer noget.
Hvad er der nu?
De kommer ikke.
Hvad? Hvorfor?
Vi gør det alene. I aften.
Virkelig? Uden Günter?
Klokken seks, vil vi høre vejrudsigten.
Jeg vil køre derop og tjekke vinden.
Indtil da pakker vi.
Så vil jeg lige skifte tøj, ok?
Vi gør det rigtige.
Lov mig, at der ikke vil ske børnene noget.
Tro mig.
Jeg er ked af, hvad der skete.
Men det skulle være en overraskelse.
- Vi skal campere i aften. - Virkelig?
- Hvor? - I skoven.
- Jeg henter Fitscher. - Godt.
- Kan jeg tage cyklen med? - Du kan ikke cykle i skoven om natten.
Men jeg kan cykle på min BMX med fuld fart over trærødderne!
Hvad laver du her?
Oh... gør rent.
Doris, vi kommer ikke tilbage.
Som barn, da jeg var på sommerlejr, græd jeg i min pude hver aften.
Jeg havde en utrolig hjemve.
De andre kom over det efter et par dage...,
...men for mig ophørte det først, da jeg kom hjem.
Hvor er du?
Vi må rydde lidt op.
Ingen skal kalde mig en dårlig husmor.
Kør videre.
For helvede!
Lort.
Vores stridskræfter...
er alle provokationer af klassefjenden...
- Paul's søn blev indkaldt. - Måske glemmer du det, Günter?
- Jeg er ikke så heldig. - Werner glemte det også.
Ingrid, han glemte det og så hentede de ham.
- Hvem hentede ham? - Militærpolitiet.
Klokken seks om morgenen kom de og hamrede på hans dør.
- Jeg fortalte det til din søster. - Det bemærkede jeg ikke.
Hvis man har et vigtigt job, kan det være man ikke bliver indkaldt.
Jeg er ambulancefører.
Alt dette bare fordi de ikke lod ham studere fysik.
Han var fem, da hans far tog over muren.
- Mor! - Jeg vil gå.
- Mor! - Ja!
Jeg kommer.
Det er en ære for piloterne at demonstrere
overlegenhed over for partiet
og deres flys kampdygtighed.
Din mor er bekymret for dig.
- Også mig. - Det behøver I ikke at være.
Din mor vil have det mest glade smil...
...hvis du er lykkelig.
Men du har en forpligtelse til at sikre dig, at du selv er lykkelig.
Der er ikke noget, de folk som elsker dig, ønsker højere.
Er du lykkelig?
Selvfølgelig er jeg lykkelig.
Jeg har et hus, en lille have,
Jeg har din mor, og jeg har dig.
Jeg behøver ikke mere.
Men det betyder ikke, du har de samme behov.
Du har hele dit liv foran dig.
Ikke et ord til din mor.
Jeg har aldrig hørt dig tale sådan før.
Det sker ikke så tit.
- Hvad laver du? - Det er en overraskelse.
- Jeg troede vi skulle campere. - Det her er meget bedre.
Med denne kan vi flyve til vesten.
Og hvad hvis soldateerne skyder os?
- Der ovre vil du få din BMX-cykel. - Virkelig?
Jeg lover det.
- Lad os komme i gang. - Hop ind.
Hold got fast i rebene.
Slip ikke - Forstået?
Det ser godt ud!
- Klar? - Ja.
En, to, tre!
- Mor, jeg vil af. - Det er okay. Det bliver sjovt.
En, to, tre!
Frank, holder du øje med tiden?
Alle okay?
- Næsten 300 meter. - Vi er helt lyst op.
De kan se os på flere kilometers afstand.
Ja, vi må højere op.
Gennem skyerne.
- Jeg fryser. - Kom her.
Hvor højt oppe er vi nu?
- 1700 meter. - Og hvor længe har vi fløjet?
14 minuter.
Så er vi ca. halvvejs.
Fortæl mig, når vi begynder at dale ned.
Mor, jeg er bange.
Da jeg var i din alder, lagde jeg mig på en eng...
...og kiggede op på skyerne i himlen.
Engang var der en sky...
...den lignede en kæmpe, hoppende hest.
Jeg ønskede, den ville bære mig, uanset hvor jeg ville hen.
Og se hvor vi er nu.
I midten af en sky.
Der er et ordsprog, der siger: Drømme går i opfyldelse.
Der er noget der drypper.
Det er den høje fugtighed, der kommer fra skyen.
Er dette materiale vandtæt?
Når det absorberer alt det vand, bliver vi så ikke temmelig tunge?
Hvad er højden nu?
1700 meter.
Ikke højere?
Det er svært at sige.
Lort. Vi daler!
800. 700!
Vi daler for hurtigt!
Der er grænsen!
Er vi ovre den?
600!
Satans! Lort!
- Der er fejlen. - Brændstofledningen er frosset.
- Hvad gør vi? - Vi må tø den op.
Tændstikker, hurtigt!
Far, dør vi nu?
- Skynd dig! - En til!
En gang til! Og igen!
Det virker ikke.
Er alle OK?
Frank? Doris?
- Alle okay. - Ja?
- Kom du til skade? - Nej.
Kom her. Kom her.
Kom.
Det er forbi.
- Det er forbi... Shhh... - Hvor er vi?
Hvor lang tid var vi i luften?
32 minuter. Var det nok?
Næsten.
Kun nogle få meter længere og vi havde klaret det.
Men nu?
- Hvad hvis de finder os? - Lad os komme ud hurtigt.
Tilbage til hvor, vi begyndte.
Det er mindst 10 kilometer væk.
Der kan være opsat alarmer, som vi kommer til at udløse.
Vi er nødsaget til at vente til det bliver lyst.
FORBUDT OMRÅDE
Uautoriseret adgang eller fotografering er forbudt og overtrædelse vil blive straffet
En kranvogn
De har opdaget vores bil.
Vi må skille os af med disse ting.
Hvilken katastrofe. Hvilken galskab.
- Heldigvis skete der ikke noget værre! - Vi må bevare roen.
- Vi må fortsætte som tidligere. - Vi er færdige!
- Men vi klarede det næsten! - Det er slut, Peter!
Det er det!
Vi vender tilbage et "normalt" liv.
Du går i skole i morgen. Og vi går på arbejde.
Fortæl intet og på et tidspunkt, vil det hele være glemt.
Så jeg får ikke en BMX-cykel?
Jeg håber, vi ikke forstyrrer nogen?
Vi vil spørge, om I vil hænge dekorationer op i jeres hjem...
...for 30-årsdagen for republikken?
Har I flag?
Hvis ikke I har, er det ikke noget problem. Vi har.
Kammerat Oberstløjtnant, Løjtnant Strehle.
- Det er din grænsesektor? - Ja!
Du vågnede i morges til sådant et rod? Jeg ville ønske, jeg kunne sove lige så godt som dig.
- Solid konstruktion. - Mm.
Hvor lang tid har den været her?
Ikke længe. Græsset under den er friskt.
Siden i nat, formoder jeg.
Disse piller lå ved gondolen.
Giv dem videre til medicinsk afdeling.
Resten til retsmedicinsk undersøgelse.
- Hele ballonen? - Alt.
Og hele området inden for 500 meter.
Jeg vil have alt dokumenteret.
- Om nødvendigt også kaninlortene. - Javel, Kammerat oberstløjtnant!
Skaf et kompagni til at gennemgå hele området.
- Kan vi spore gaskontainerne? - Nej.
Serienumrene er blevet fjernet. De er ikke dumme.
Hvilken anstrengelse.
Endnu 200 meter og de havde klaret det.
Det her vil virkelig blive "op ad bakke".
Hvorfor lader vi dem ikke bare stikke af?
Hvis de tror, de vil blive så lykkelige derovre?
Spørger du ikke dig selv om det, Kammerat Løjtnant?
Helt ærligt nej, Kammerat oberstløjtnant.
Ja, man kan da spørge sig selv om dette, synes du ikke?
”Hver ulovlig grænseoverskridelse vil blive forhindret. "
Ja, ja, jeg kender ordrene.
Men hvad har vi gjort mod disse mennesker, der inspirerer dem til sådan hårdnakket kriminalitet?
Vi ønsker simpelthen retfærdighed...
Humanitet ... En bedre verden...
Vi skulle være glade når socialismens fjender flygter.
Så vi slipper for alt dette, ikke?
- Er det et seriøst spørgsmål? - Ja.
Du har garanteret en mening.
Fortæl mig din mening om dette.
Forstår du det ikke?
Ikke helt klart, kan jeg se.
Hvor ville vi være uden denne grænse?
Den definerer os.
Dem, der udfordrer den, udfordrer os.
Dig og mig.
Lad os håbe, at en af dine vagter så, hvad der skete.
Fordi jeg tager denne slags ting meget personligt.
Det gør jeg også, Kammerat oberstløjtnant.
Godt.
De kunne have påbegyndt ballonturen fra stort set alle steder.
- Fra hver et lille "hul". - Vejen fortsætter her...
...og der er 200 kilometer til den tjekkoslovakiske grænse.
Hvem ville have troet, at vi havde så meget smuk skov?
Hmm?
Ville bare se om alt var i orden.
Er det det?
Ja, alt er fint.
- Hvorfor? - Ååh...
Du kom ikke over i går.
Så jeg tænkte...
Der var sket noget med din svigermor.
Hvor er hun?
Ååh... Hun følte sig ikke rigtig rask.
Hun faldt på stationen.
Vi måtte køre hende på skadestuen i Gera.
Vi sad der i timevis.
- Og det var ikke lige frem planen. - Nej.
Hvad er der sket med dine hænder?
Faldt.
Nogle gange går alt galt.
Nu, må jeg stille dig et spørgsmål.
Du er sådan en handyman.
- Jeg ville kalde mig selv for elektriker. - Præcis.
Vi har et nyt TV. Farve. Godt billede.
Men på nogle stationer er signalet, af en eller anden grund...
...ikke særlig godt.
Du vil se TV fra vesten?
Kan du gøre noget ved det?
Vi vil virkelig gerne se "Charlie's Angels"...
Du behøver bare en PAL-converter tilsluttet antennen.
Så vil "Charlie's Angels" blive meget skarpt.
Kunne du komme over?
Selvfølgelig, gerne.
Fremragende.
Man burde egentlig ikke lyve, vel?
Rigtigt. At lyve er ikke godt.
Men hvorfor lyver I så alle sammen oveer for mig??
Hvad snakker du om?
At I aldrig fortæller mig sandheden.
Hør, Fitscher... Det er bare det at sandheden...
...nogle gange... er kompliceret.
Sandheden er, at vi ikke kan tale om det her.
Her - i dette land.
- Du ved, der er rettigheder... - Det er ikke det.
Hvad med Czechoslovakiet eller Ungarn?
Andre har gjort det.
Vi kan ikke bare placere fire personer i bagagerummet.
Hvad med det tyske konsulat?
Den er bevogtet kraftigere end den amerikanske ambassade.
Så prøver vi ambassaden.
Amerikanerne accepterer politisk forfulgte mennesker.
For at gøre det, er vi nødsaget til at kontakte dem.
En gammel mor henvender sig til en folkepolitimand:
Jeg leder efter en overordnet i stormagasinet.
Overordnet? Der er ingen overordnet.
"Jo!" siger moderen.
Generalsekretær Honecker har sagt:
"Overordnet set kan man købe alt."
Hvis du siger de forkerte ting, kan det blive meget farligt.
Men jeg fortæller dig det, fordi jeg stoler på dig.
Og du kan stole på os.
Vi fortalte dig ikke alt, fordi vi ville beskytte dig.
Forstår du det?
Er alt ok?
Min medicin.
Hvad med den?
Jeg havde den...
...posen med min thyroidemedicin...
Jeg må have tabt den i skoven.
Var dit navn på den?
Nej, men de er nummererede.
De kan spore den. De vil tjekke enhver recept.
Vi efterlod vores fingeraftryk på gondolen.
Det skulle vi ikke have gjort.
Hvad er vi for nogle forældre?
Doris, vi er ikke dårlige forældre.
Vi havde bare et uheld!
Uheld? Uheld?
- Det var uansvarligt! - Det var uansvarligt at blive her.
- Børnene skulle vokse op i frihed! - Vi mistede næsten børnene!
- Vi havde en drøm! - Jeg stolede på dig!
- Vores drøm! - Ved du hvad, jeg drømmer om?
I ugevis og næsten hver nat? At de tager børnene fra os!
Min bror kom på forvaringsanstalt, da han var 14.
Da han kom ud, havde han ingen tænder!
Det er præcist på grund af det lort, vi må væk!
Hvad tror du, de vil gøre ved os?
De får os til at forsvinde.
Fitscher flyttes til et andet hjem.
Jeg vil ikke miste vores børn.
Jeg vil ikke til et andet hjem.
Kom her, min spurv. Du behøver ikke at være bange.
Vi tager os af dig.
Vær ikke urolig. De kommer ikke til vores hjem.
Vi klarer os igennem det.
- Godmorgen, Doris. - Godmorgen.
Alt vel??
Børnene er lidt syge.
- Jeg har heller ikke følt mig rask. - Åh,stakkels dig.
Mokkabønner?
Du kan blive siddende.
Det er meget bedre her, ikke sandt?
Vi behøver ikke altid at benytte et afhøringslokale.
Tillykke: Du er snart færdig.
Tak, kammerat oberstløjtnant.
Du vil tilbage i skole?
Så sker der sådan noget, kort før din afslutning...
Bare så jeg forstår det rigtigt:
Du ringede til din vejleder, fordi du havde brug for en kikkert.
Præcis, jeg så noget i luften.
Uh-huh.
Hvorfor havde du ikke din egen kikkert?
- Nå... - Ja, det er, hvad der sker.
Det er ligegyldigt.
Og du? Hvorfor alarmerede du ikke nogen?
Var du ikke på arbejde?
Var det ved arbejdets afslutning?
Du tænkte allerede på den nye kæreste?
Måske kan du ikke se det på mig,...
...men jeg var en gang en god svømmer
Under mine studier var der en livredder...
En fyr...
...solbrændt, godt udseende
...en meget afslappet fyr.
Så en dag...
...var han lige en tand for afslappet.
Hvad fortæller man forældrene når deres otte-årige lige er druknet?
"Jeg var træt"?
Jeg markerede afsnittet. Læs det.
"Det er din pligt"
"At bruge dine kampevner"
"sådan at du stopper eller dræber, grænseovertræderen"
"at afværge ethvert forsøg på grænseovertrædelse."
"Udfør dine opgaver nøje og omhyggeligt"
"fordi disse forrædere kan vise sig at være meget farlige."
"Tøv ikke med at bruge dit skydevåben,"
"selv ikke engang, når det er kvinder og børn, der deltager"
"da forræderne ofte vil drage fordel af det."
Du kender dine pligter.
Vi ved, hvordan vi skal undersøge sager om grænseovertrædelse.
Vi er ikke dumme.
Nej, kammerat, oberstløjtnant.
Ikke desto mindre har vi denne meddelelse ..., der blev ignoreret af menig Klenner.
...fordi han vidste om det planlagte grænse gennembrud?
Nej, jeg vidste intet.
Eller var han bare doven?
- Næ... - Hvis du hjalp dem, så tilstå det nu.
- Vi finder alligevel ud af det. - Nej.
- Hvorfor, jeg har... - Skrid.
Du vil aldrig kunne blive officer.
Ser I ikke, kammerater....?
Dette er nøjagtigt, hvad jeg mener.
Før dem væk.
"Indre Europa" er nøgleordet...
Der! Der er hun!
Hun har rødt hår! Brunetten så sort og hvid ud.
- Ja! Alt er nu så farverigt. - Ja, nej?
Hvis du orker det, så kom forbi
og se "Charlie's Angels."
Er du okay, Peter!
Åh, Erik? Jeg glemte næsten.
Du har omtalt nogle kammerater i rejsebureauet...
Står tilbudet stadig ved magt?
Hvor vil du hen?
Sømmene var fremstillet på professionelle maskiner.
Vi har identificeret alle steder med sådanne maskiner.
Vores kammerater har beregnet sig frem til, at på natten....
...var ballonen højst i luften i 40 minutter.
Og på grund af vindforholdene...
...må de have lettet fra dette område?
Hele området blev gennemsøgt?
Det er kæmpe stort. Der er omkring 100 kvadratkilometer...
- Hvad ellers? - Bilen, der blev set om natten.
- Hvor kunne den have kørt? - Start eftersøgningen.
- Og stofbutikkerne? - Vi fik listen i dag.
Måske kunne vi høre den medicinske rapport.
Ifølge medicinsk afdeling,
er hun en kvinde mellem 30 og 40 år gammel, muligvis overvægtig,
og kunne have et ar fra kirurgi i skjoldbruskkirtlen på hendes hals.
- Åh, man! - Sikke et værelse.
Ikke dårligt.
- Kom og se! - For dette får han et postkort.
- Og hvordan sender vi beskeden? - Så iøjnefaldende som muligt.
Er det "vesten" derovre?
Ja. Tæt på, ikke?
EMBASSY OF THE UNITED STATES OF AMERICA
Her, det er i nærheden.
"Vi bliver skygget. Vær så venlig at hjælpe os."
"lnterhotel Stadt Berlin. Værelse 3507."
Man kan bare gå ind på den amerikanske ambassade?
De har en slags bibliotek. Alle er velkomne.
Vi taler ikke med nogen og vi efterlader sedlen et eller andet sted.
Hvorfor ringer vi ikke bare til dem?
Forbindelsen er garanteret aflyttet.
Og du tror amerikanerne vil komme her og hente os?
Ja.
Bare gå videre.
Lort, de holder øje med alle, der forlader bygningen.
Det vrimler med Stasifolk her.
De holder øje med os.
Lige et øjeblik...
- Vi er helt fortabt! - Lad os se.
- Du ved, hvad jeg mener? - Det gør jeg...
- Giv mig pakken. - Hvad?
Cigaretpakken.
- Afled ham. - Frank.
- Frank! - Kom med.
Hello?
Undskyld, Kan De hjælpe os?
Vi ønsker at besøge Pergamon Museet.
I skal bare ned ad Clara Zetkin strasse.
I bund og så til venstre.
I hvilken retning?
- Hvor lang tid tager det? - Ti, femten minuter.
- Mange tak. - Tak.
Kom nu.
- Denne vej. - De fik den!
- Du er sindsyg! - Det virkede!
- Det var så modigt! - Vi har en helt i blandt os.
Jeg er ikke sikker på jeg bryder mig om det.
Indtil da er kaffe ikke tilgængelig.
- Abrikoser koster endnu mere. - Tidligere...
Jeg håber, at kvoten ikke overskrides.
- Forestil dig, hvis han havde været nødt til at skyde. - Åh! pas på!
- Vi spilder tiden. - Hvilken ballon?
Der var et forsøg med en varmluftsballon.
- Virkelig? - Faldt ned kort før grænsen.
Jeg aner ikke om de blev pågrebet.
Nå, nu rådner de i en fugtig Stasi-kælder.
Ja.
Skal vi køre hen til dem?
Hvis de blev fanget, vil deres hus blive vendt på hovedet.
Og vi ville løbe lige ind i myndighederne.
De sagde: ingen kontakt.
Ikke at vide, hvad der skete, gør mig skør.
De er vores venner og de holder sammen.
Jeg mener ikke det: Hvad hvis de styrtede ned?
- Måske klarede de det. - Det ville være kommet frem for længe siden.
Vi skulle ikke have ladet dem gøre det.
Jeg er så bange.
- Jeg vandt! - Hvordan?
Sådan, sådan, sådan, sådan og sådan.
Lad os spille igen.
Room service!
Et øjeblik.
Peter! Peter!
Løb!
Nej!
Hallo?
- Mr. Strelzyk? - Ja.
Der er en mand nede i receptionen. Der er leveret noget til Dem.
Jeg kommer ned.
I bliver her.
Også dig.
Vær forsigtig.
Undskyld mig...
Modtog De vores besked?
Cigarettepakken. Det er os.
Cigaretterne.
Undskyld, jeg hedder Strelzyk. De sagde, De havde noget til mig?
Ja, Hr. Strelzyk.
Deres tegnebog var ved betalingstelefonen.
I dag er det Deres heldige dag.
Bebrejd ikke dig selv.
Vi var så tæt på.
- Vi var så tæt på. - Jeg ved det.
Bare endnu et par kilometer.
Eller en halv.
300 - 400 meter.
Hvorfor kunne jeg ikke holde den i luften længere?
Det var ikke din fejl.
Indtil videre er alt, som jeg har gjort i livet...,
...på en eller anden måde gået galt.
Og nu dette.
Det vigtigste i livet.
Dig og børnene
Jeg har fejlet. Jeg har aldeles fejlet..
Peter, nej...
Lort...
Men vi fløj, far
- Du mislykkedes ikke, far. - Jo?
Du opdragede os.
Uden fugten i skyerne, ville vi have klaret det.
Og nu?
Venter vi indtil Stasi står ved døren?
Vi kunne bygge en anden ballon.
Ja, hvorfor ikke?
Vi har ikke tiden. Det tog os 2 år.
Men vi ved nu, hvordan det skal gøres.
- Vi kan ikke gøre det uden Günter. - Så spørger vi ham!
De ønsker også at rejse.
Vi må bare bygge den større.
Måske har de ret.
Du har lyst til at sætte dig op i en ballon igen?
Nej, det har jeg ikke.
Men jeg er bange for, vi er nødsaget til det.
Vi har ikke telt-nylon, kun taftet stof.
Hvor meget har vi brug for?
200 meter.
Åh, jeg bliver nødt til at spørge på lageret.
Det er mindst 200 meter taft.
Sikkert.
- Lad os gå! - Hvorfor?
Kom nu, kom nu.
- Hvad drejede det sig om? - Hun var ikke nødsaget til at ringe.
Stoffet var i butikken.
De rapporterer alle, der forsøger at købe store mængder.
Så nu er vi nødt til at købe små mængder. Ti meter, 20 meter.
Så bliver vi ikke færdige før til jul.
Vi kan opdele købene.
Hvis hver af os køber 20 meter,
...tiltrækker vi ikke deres opmærksomhed.
Også Petra og Günter.
Spreder vi det ud, kan vi gå til de samme forretninger.
Ja...
Det er formodentlig vores eneste chance.
Besked fra Berlin:
”En familie ville købe 200 meter taft. "
"Men så forsvandt de pludselig."
De prøver igen.
Hvad... mender du med endnu en ballon?
De kan ikke være så dumme.
Ikke dumme.
Bare desperate.
De begynder at begå fejl. Dette vil gøre det lettere for os.
- De kunne stamme fra Berlin. - Nej.
De kommer hernede fra. De kender området.
Derfor valgte de den korteste rute mod syd.
Til det har de brug for nordvinden, men den kommer sjældent
De skal kunne reagere hurtigt, når den endelig kommer.
Åh Gud!
Kom ind, kom ind.
Vi vidste ikke om ballonen fungerede. Den fløj!
Du sagde: Ballonen kunne bryde i brand.
...og at da den løb tør for gas styrtede i ned.
Er der noget, noget overhovedet, det kan berolige mig?
Ja, de kan ikke skyde os.
Vi er for højt oppe til dette.
Og det er, hvad du siger til en kvinde med en frygt for højder.
Petra, hvis du deltager, kan vi klare det.
De indkaldte mig.
- Hvornår skal I bruge det? - inden seks uger.
- Han kan ikke engang gå ud i weekenderne. - Vi er nødt til at gi´ den gas.
Jeg kan ikke sy hver nat.
Günter, Stasi er efter os. De stopper ikke.
Før eller senere vil de finde os.
Okay så. Jeg kunne sygemelde mig.
Så kunne jeg måske få tingene gjort.
Men muligheden for en nordvind er lig nul.
Om nødvendigt må I efterlade mig.
- Jeg gør det ikke uden dig... - Jeg skal rapportere til kasernen.
Hvis jeg ikke møder op, henter de mig.
I det mindste vil I være derovre med de små.
Du vil kunne se din mor.
Men jeg kan ikke gøre det uden dig.
Vi bruger paraplysilke og telt-nylon.
Vi må ikke blive for tunge.
Du ønskede at bygge et fly?
- Det var ikke problemet. - Hvad var det så?
En startbane.
Her. Jeg har allerede foretaget beregningerne for den nye ballon.
Vi får brug for 4200 kubikmeter. Det er 1300 kvadratmeter stof.
Butikkerne her omkring har ikke så meget materiale.
Køb syv, tolv eller 15 meter ad gangen.
Jo mere jeg kan sammensætte, jo hurtigere kan jeg arbejde.
Med held får vi motoren til ventilatoren til at køre igen.
Vi må lave brænderen.
Vi er nødt til at løse gastryksproblemet.
Og vi behøver en ny gondol.
- Hvor tyk er gulvet nu? - 0.8 centimeter.
0.8?
- Det kan ikke bære os. - Selvfølgelig vil det holde.
Kan jeg stole på det?
Ja!
- Det kan holde. - Ja, det holder!
Vil du med mig?
Lektion i drageflyvning?
- Jeg har travlt. - Hvad er så vigtigt?
Jeg må hjælpe min far.
- Vi bygger noget. - Hvad bygger I?
- En overraskelse til min mor. - Han vil ikke savne dig, hvis du tager en pause.
Tag en lille pause.
Hvor skal du hen? Vi må gøre os klar.
- Vi skal bare flyve med drage. - Jeg er snart tilbage!
- Færdig. - Jeg går, ikke?
Uh-huh.
Det er nok!
Kom nu!
Fint.
Vil du holde den?
Vil du kysse mig?
Hvad?
ERICH MIELKE´s KONTOR, MINISTER FOR STATSSIKKERHED
Jeg er skide lige glad...!
Over 300 mennesker i marken og vi diskuterer symaskiner!
Find disse banditter!
Vi har nu politbureauets opbakning.
Ressourcerne er på plads, men vi har brug for tid.
De har undgået os. Den gamle mand har ret.
Hvis nogen slipper af sted med dette, står vi her med bukserne nede.
Og så får vi røven på komedie.
Jeg forventer min karriere tager en anden retning.
Lad os nyde hovedstaden, så længe vi kan.
- For fanden! - Hvorfor kan vi ikke holde trykket oppe?
- Fordi flaskerne fryser. - Og så må vi varme dem.
Vi kan ikke tilslutte et varmelegeme.
- Jeg kan ikke tænke på noget andet. - Dine tanker er andre steder.
- Du mener ikke Klara, vel? - Jo ...
Vi er i dette op til halsen.
- Jeg ved ikke... - Nah!
- Hendes far er i Stasi! - Det er ikke hendes skyld!
Du ser hende ikke mere. Forstået?
- Vent et øjeblik... - Hvad?
Sådan!
Vi vender bare flasken!
Derefter kommer gassen ud flydende.
Det er lige meget, det fordamper øjeblikkeligt.
Gassen var flydende i bunden men frøs.
Det var derfor trykket forsvandt.
Vi bruger den flydende gas fra bunden.
Dette vil give os en større flamme, fordi gassen vil have et større tryk.
- Den er åben.
- Ja, Vi gjorde det, ja! - Ja!
Hvad hvis vi ikke kan lide det i Vesten?
Så kan vi komme hjem igen, ikke?
Men vi vil helt sikkert kunne lide det.
Jeg vil savne mine venner.
Og vi får aldrig bedstemor og bedstefar at se igen, vel?
De vil forstå.
Kan vi ikke i det mindste sige farvel?
Det er bedre, hvis de ikke ved noget.
Ellers kommer de i fængsel.
Ikke så mange bekymringer, ok?
Du vil finde mange nye venner.
- Hvad sker der? - Vi skal sy her.
- Mine naboer stiller spørgsmål. - Stasi bor lige over gaden!
Ja, ja, Günter, vi vil gå stille med dørene.
Jeg tager til søen. kommer du med?
- Jeg kan ikke. - Bare os to.
Nej, kan ikke. Desværre.
Måske i morgen?
♪ Jeg binder et forklæde ♪
♪ Og fejer rummet ♪
Fint arbejde. Så er det Lena's tur.
Mor arbejder på postkontoret. Jeg samler frimærker.
- Og din far? - Også min far.
- Han er også på postkontoret? - Nej! Han samler også frimærker.
Og dig, Peter?
- Hvad er din fars erhverv? - Min far er skrædder.
Jeg troede, at han kørte ambulance.
Også det. Men han sidder hele dagen ved en symaskine.
- Virkelig? - Ja.
Hvad syr han?
- Ved du det? - Jeg må ikke sige det.
Men du kan da fortælle mig alt.
Vejrudsigten:
I aften i det nordlige og centrale område, overskyet med lejlighedsvis regn.
Overskyet til klart i syd.
Laveste temperaturer omkring elleve grader celsius.
Skyet dagen igennem...
Om fem dage skal han rapportere til kasernen.
Vi kan ikke klare det.
Vi er nødt til at få ballonen klar inden da.
Men vi har også brug for den rigtige vind.
Så kan du glemme alt om det.
Han skal tilslutte sig hæren og vi bliver nødt til at forlade ham.
Og så vokser vores børn op uden deres far.
I dag blev børnene spurgt i børnehaven...
hvilken profession deres fædre har.
Og Peter sagde hans far var skrædder.
Jeg fortalte ham
...at vi syr telte til campingpladser.
Telte.
Jeg hader camping.
Jeg kan ikke føle mine fingre mere.
Vi er mere end halvvejs.
- Denne mand er en symaskine. - Tager du med mig hjem?
- Symaskinen skal i seng. - OK.
Vent et øjeblik. Stasi er stadig på arbejde.
Vi burde komme med en forklaring på, hvorfor du kommer så sent hjem hver aften.
Det var igen ...en meget fin aften ... Det må jeg sige.
Skat ... kan du overhovedet køre?
- En smule, ikke? - De skulle høre os.
- Det var tæt på! - Kom sikkert hjem!
Farvel i to, farvel!
Farvel!
Kan du fortælle mig, hvad I beskylder mig for?
Er du sikker på, du ikke ved det?
Jeg ved ikke noget om nogen skide ballon! Hvor mange gange skal jeg fortælle dig dette?
Se fremad.
- Din lastbil brød sammen? - Ja.
Motoren dør konstant.
Der er ingen reservedele her.
Så du stod der, midt om natten.
- Hvad tid igen? - Lige før elleve.
- Der passerede ikke mange biler, vel? - Nej, kun en.
Med en trailer.
Båndoptageren kan ikke se dig.
Ja, med en trailer.
Kan du beskrive den?
Altså det var meget mørkt, så...
En Wartburg med en trailer.
Mand, kvinde, to børn.
- Ligesom tekstilbutikken i Berlin. - Vi gør ham nervøs.
”Folkepolitiet beder om din hjælp. "
- "Oplysningen ..." - Lad os ikke blive skøre.
- Næsten alle har en. - Men ikke et barometer modificeret som dette.
Vi kan afslutte det hurtigt. Vi venter kun på stoffet.
- Hvor meget er der tilbage at gøre? - Det kunne gøres i dag.
Måske kan vi få nok i morgen.
Vi kan ikke købe noget mere i dette område.
Vi kunne forsøge i Halle. Eller nær Erfurt.
Vi må ikke lave flere fejl.
Det vil være underligt, hvis vi allesammen kommer og køber det samme materiale.
Jeg har øje for disse ting.
Min mand siger det også. Han kan dog være upålidelig ...
Ved du, hvilken bilmodel det var? - Ikke en Trabi.
- En Wartburg, måske? - Ja!
Parkerede den der, hvor kammeraten står.
Tog du tilfældigvis registreringsnummeret?
- Bestemt et N, distrikt Gera. - Er du sikker?
Åh ja, jeg er sikker!
Min niece er fra Pößneck. Hun har også en sådan nummerplade.
Jeg spekulerede på, "Hvorfor købe det her?"
District Gera. Tippet kom fra butiksassistenten i Naumburg.
Vi rekonstruerede en gasflaskeetiket.
Det er næsten helt sikkert fra en tankstation i Pößneck.
Og det er nøjagtigt ... her.
Derfra er der ikke langt til opsætningsstedet.
Schirra bør få alt klart.
Modtog vi den medicinske rapport?
Lægernes kontorer var allerede lukket.
Så prøver vi apotekerne.
Jeg prøver at finde ud af noget vedrørende børnene.
- Du kan gå tilbage på arbejde nu. - Hvorfor?
Folkene med ballonen er herfra, fra Pößneck.
- Du er sikker? - Ja.
Kameraterne fra Gera er allerede på vej.
De kommer alle sammen.
Jeg ved, hvad jeg spørger om, tro mig.
Jeg spørger kun om dette, fordi det er... sidste chance
...for at forhindre noget meget dårligt i at ske.
Hvad vil du vide?
Har nogen af børnene nævnt noget om deres hjem?
- Noget usædvanligt. - Hvad mener du?
For eksempel at forældrene har gang i store projekter.
Eller syr ting.
Og hvem er du?
Du må fortælle mig, hvad dit navn er, hvis du vil have bolden.
Peter.
Og din efternavn?
- Her, Peter. - Mange tak.
Ja, der er ting, der bliver syet.
Flag for eksempel. Og vimpler.
Til fejringen af 30-årsdagen for vores republik.
Selvfølgelig
Ja.
Der er mange mennesker involveret.
Vi kan virkelig være meget stolte af det.
Er du skør? Naboerne kan høre det!
I dette vejr kan vi godt glemme det. Så vil de helt sikkert få os.
Frank, hvis det er på grund af denne Stasi-pige...
- Hun er ikke i Stasi! - Du bringer os i fare!
Hvis du nu kommer til at slippe noget ud til denne "sommerfugl" ...
Du stoler ikke på mig!
Jeg stoler på dig.
- Men hele familien er i fare ... - Så tag af sted uden mig!
Bare tag dig sammen.
- Nå, der er du. - Fik du det?
Ja, alt er der.
Jeg har fundet et øde sted også.
Godt. Jeg er færdig i overmorgen.
- Jeg laver kaffe.
APOTEK
Seks mennesker benytter thyroidea.
Hvor mange pårørende benytter stoffet?
- Det kan jeg ikke sige. - Cirka?
Her i dette område er der måske ca. 200 patienter med et struma-diagnosestruma.
Jeg vil undersøge dem alle.
- Hvad med de andre apoteker? - Der er to. Begge væsentligt mindre.
Undersøg begge.
Vi leder efter personer med et værksted og en symaskine.
Med gasflasker der ligger og flyder.
Alfeld: Sperlingweg. Altmann: Poplar Avenue.
Der vil komme storme og en koldfront om natten.
- Far, jeg ville ... - Shh ...!
...i Bayern.
Indtil begyndelsen af denne uge...,
...vil der komme en rolig vind fra nord...,
...med en hastighed på 30 km i timen.
Nordlig vind.
Günter! Nu kommer den! Nordvinden!
- I overmorgen! - Hvad?
Jeg hørte det lige i radioen.
Jeg fylder propantankene. Kan du hjælpe Günter?
Så meget politi. Jeg kan allerede se mig selv i fængsel.
- Og denne vil bære os alle? - Selvfølgelig!
Vi kunne have tre mere!
Hallo, Frank.
- Er du alene? - Ja.
Hvad er der?
Hvis vi kunne komme væk til Vesten, ville du komme med mig?
- Hvad snakker du om? - Vi har plads til dig.
- Vil du over? - Du kan komme med mig.
Du må beslutte dig hurtigt.
- Hvad? - Jeg mener det virkelig.
Er du blevet gal!
Hallo, Frank.
- Hvad laver du her? - Jeg tager min frakke.
- Skal du på apoteket? - Ja.
- Kan du hente hovedpinepiller? - Ja.
Hvad laver din far på apoteket?
De leder efter en.
Stasi besøger apotekerne. De leder efter nogen.
- Hvor ved du det fra? - Fra Klara.
Frank, jeg har fortalt dig ... - De tjekker recepter!
Vi kan ikke vente til i morgen.
- Kan vi vente til i aften? - Vi skal.
- Nogen skal fortælle det til Petra. - Jeg vil gøre det.
Du kan tage min knallert.
Kom nu, Fitscher, vi har brug for traileren.
Kan vi komme ind?
Skete der noget?
Glem nøglerne. Petra venter på os.
Og hvem er dette?
Det er dig.
Det er din bedstemor.
Her er vi.
Stop, stop! Bang! Bang! Du er død
Stop! Stop, din forræder!
Vinden bliver stærkere. Vi kommer hurtigere derover.
Disse spor er ikke af samme længde. De stemmer ikke overens.
- Det er et stort hul. - Presset er på rebene.
Hvis de er godt knyttet sammen, skulle det fungere.
Vi syr over det.
Vi har gennemgået næsten dem alle.
Måske har den gamle dame i stofbutikken misforstået det.
Eller den mistænkte får sin medicin et andet sted.
- Vi må have overset noget. - "Doris Strelzyk."
Strelzyk? Det er vores naboer.
Har de også en bil?
En Wartburg, blå.
- Han har også en trailer, men... - Job?
Elektroingeniør.
En sand opfinder.
Her nede i kælderen!
Jeg mødte lige sønen... Frank...
Så ham i eftermiddags.
Ja, han var så afslappet, så...
Der er en fyr og hans kone ... der har besøgt dem her på det sidste.
Har han et navn?
Wetzel, Günter Wetzel.
Generel alarm: Blå Wartburg, med trailer.
Vejspærringer ved alle udfaldsveje. Bring denne Wetzel ind.
Sæt grænsevagterne i beredskab. Jeg skal bruge en helikopter.
Du har intet vist!
Hvad afholder dem?
Hurtigt, hurtigt...
Jeg må gøre noget hurtigt.
Shit. Vi tager den anden vej.
Vi må virkelig af sted nu.
- Hvor skal jeg lægge det? - Bag i traileren.
Shit.
- Papirer, tak. - Hvad sker der?
- Papirer, tak.
Jeg... Jeg havde dem lige...
Søg efter Wetzel-familien.
Paul, er det en Wartburg med en trailer?
Kør videre. Af sted, Kør videre!
Hvad opholder dem?
- Hvad er der galt? - Den skide motor.
Hvis det bliver for varmt, driller motoren.
- Skub? - Skub. Og vent til den køler af.
Kammerat oberstløjtnant! Kaptajn Merz,
Grænsektor 46, klar til at afsøge området!
Sektoren fra Frankenheim og til grænsen er i alarmberedskab!
- Hvad med helikopterne? - Klar til afgang.
Shit! Shit!
- Nå der er du! - Alt OK.
- OK? - Ja.
- Grib rebet foran. - Fitscher, kom!
- Hvad skete der? - Helvede er brudt løs.
- Er alt bundet fast? - Ja.
Så starter jeg motoren.
Alle mand i position?
Alle grænsetropper i alarmberedskab.
De kommer ikke igennem her.
Yes, vi kan tage tage afsted.
Kom hjælp mig med de små.
Nu begynder det.
Kom med.
Dette er en varmluftsballon. I behøver ikke være bange.
Mine handsker!
Fint, lad os tage afsted.
Klar? En, to, tre.
Og take off.
- Åh nej. - Frank, hvad sker der?
- Det kommer ikke til at fungere! - En gang til!
- Skær rebet igennem! - Kniven!
- Hold fast! - Hjælp ham!
- Jeg kan ikke klare det! - Træk i rebet! Tag det ud!
- Far! Hurtigt! - Kom nu!
Brand! Brand!
- Det brænder! - Shit!
Hvor er ildslukkeren?
Her.
- Er du OK? - Ja.
Frank, du bløder!
Observation vest for Blankenstein.
Det er tæt på os.
557 Her. Flyver direkte til grænsen.
Shit.
Det er søgelys.
Er det grænsen?
- Formodentlig. - Det er langt væk.
Der. Der er han.
Bekræftet observation i missionsafsnittet. Objektet befinder sig ca. 1800 m. væk.
♪ Alle børn kalder ham: Bummi, Bummi. ♪
♪ Bummi, Bummi, brumm, brumm, brumm... ♪
♪ Bummi, Bummi... ♪
- Brændstoffet begynder at fryse. - Det kan ikke være sandt.
- Nu svigter gassen. - Vi havde ellers så meget.
Vi falder.
557 her. Har tabt øjenkontakt.
Hvad fanden...
Vi er stadig nødt til at spare noget til landingen.
Jeg ved det. Vent et øjeblik.
Den kommer.
Der - Foran.
Det var det.
Det er koldt, mor...
Jeg fryser, mor...
De løb formodentlig tør for brændstof.
- De kan ikke være kommet videre. - Nu kan vi tage dem.
Oplys vores position. Afskær hele området.
557 her, grænsesektion Blankenstein.
Objektet daler en kilometer fra grænsen.
Den går ned meget hurtigt.
Fanden, der er en strømledning!
Hold godt fast!
- For fanden! Mit ben! - Günter!
Ud!
Kom her.
Günter, jeg hjælper dig.
Kom her. Jeg har ham.
- Her. - Klarede vi det?
- Kom vi over? - Hvor lang tid fløj vi?
- 28 minuter. - Var? Kun så kort?
Den vej er syd.
Kom nu, Peter, lad os se os omkring. Du venter her.
- Nå?! - Intet i sigte, Oberstløjtnant!
Hvad laver du der?
- Er vi i Vesten? - Nej. I Oberfranken.
- Ja! - Vi er i vesten!
- Vi klarede det!
Ja! Kom her!
Ja!
Hvad gør vi nu?
Hvilken viljestyrke.
- Hvor mange af jer er der? - Vi er i Vesten! Jep!
TI ÅR SENERE
Hvor mange kolde nætter bliver vi nødt til at tilbringe her?
Det var spørgsmålet alle kredsede om,
...mens Hans-Dietrich Genscher informerede ambassadens embedsmænd.
"Frihed!” "Frihed", synger mængden,
...som udenrigsministeren annoncerer sin forestående afgang.
Vi kommer til jer...
...for at lade jer vide,
...at det i dag er muligt at rejse ud.
Den aften var begyndelsen....
...på mange step mod frihed.
Ingen ville have forventet, det ville ske så hurtigt.
Glædesscener.
Hvis du havde fortalt mig det for et år siden, ville jeg have haft dig indlagt.
- Kan vi tage et andet sted hen i dag? - Jo da. Hvor vil du hen?
Hjem, til mine forældre.
Med min kone. Hun må overvinde sin flyskræk.
OK, så...
Dansk tekst: Sral - God fornøjelse